EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
God morgon, John.
Hur mår du i dag?
Minns du mig från i går kväll?
Nej.
Det är okej.
Det är väntat.
Quinlan.
LEG. LÄKARE, NEUROLOGI
Titta upp.
Till vänster.
- Bra. - Var är mina kläder?
Minnet återkommer när du är redo. Åt höger.
Bra.
Det bästa för dig just nu är att vila.
- Jag hade inte kläder på mig, va? - Det spelar ingen roll.
Vila dig bara.
Din mor är på väg.
Du har varit med om mycket.
Var är mina kläder?
För det där är inte mina kläder.
Poliserna hade med sig dem åt dig.
Vilka poliser?
Delstatspoliserna.
De är här utanför. De vill tala med dig.
Varför?
Du har varit med om mycket de senaste månaderna. Du borde stanna här.
Vila dig innan du talar med dem.
Du är trygg här.
Jag mår bra.
Du fick hjärnhypoxi.
Det påverkar inte bara hjärnan, utan hela kroppen.
Hjärn...?
Syrebrist.
Du behöver tid till att samla tankarna.
Jag mår bra.
Dina naglar.
Du sa att det var en dykolycka.
Jag tror dig...
...men de gör inte det.
- John. - Jag behöver inte vara här.
Vad för tecken?
På strid, inspektören.
Drunknande.
Jag dök.
Jag kanske dök för djupt.
Nej, sir.
Ute vid Elbow Reef.
Vi vet att det inte är sant.
Jag dök med min vän Mike.
Mr Rayburn.
Jag kan bara berätta vad de sa till mig.
Du sa saker när du återupplivades.
- Som vad? - Tillräckligt för att öppna en utredning.
Det enda vi gjorde i går var att gå ut och äta middag,
jag och Mike och Vonnie och Diana...
Vi kanske drack för mycket, men det var inte...
Vilken Mike?
Mike Gallagher är i stan.
Arbetar du med honom?
Vi gick på högskolan ihop. Vi har känt varandra i 25...
- Han var på mitt bröllop. Mikey. - Det låter inte bekant.
Det är Mike...
Vi gick bara ut och åt middag.
Jag, Mikey, Vonnie och, till din förtjusning, Diana.
Se på mig.
Jag vill inte göra dig ännu mer upprörd,
- men vi måste prata om Diana. - Om vad?
Hon åkte härifrån med barnen innan rättegången.
- Nej, då. - Hon har inte varit här på en månad.
Du behöver vila.
Nåt är fel.
Det är nåt fel med mitt minne.
- Var det rättegång? - Ja.
Vittnade jag?
Ja.
Och Eric erkände?
Vad? Vad är det?
Minns du inte?
Eric försökte fly.
Han blev skjuten av en fångvaktare.
Eric är död.
- Det är vårt fel. - Varför?
Jag dödade honom.
Nej, han blev skjuten när han försökte fly.
Nej, mamma. Jag dödade Danny.
Ibland vill vi nog alla döda Danny, men ingen av oss har gjort det.
Är du okej, älskling?
God morgon, John.
Minns du mig från i går kväll?
Nej.
Titta upp.
Följ ljuset.
Jag hade en kvinnlig läkare.
När?
Höger.
I morse hade jag en kvinnlig läkare. Dr Quinlan.
Det är goda nyheter.
Varför då?
Du minns mitt namn.
LEG. LÄKARE, INTERNMEDICIN
Jag tittade till dig i morse.
Jag fick väcka dig, kolla dina värden.
Vad kan du berätta om vad som hände?
Jag kan säga att det var en olycka.
Jag vet.
Jag vet. Det är vad du sa.
Det var inte ditt fel.
Min mor...
Lever min mor?
Det får jag hoppas. Hon ska hämta dig snart.
Men jag tror inte att du är redo att åka hem.
Nej. Jag vet inte varför jag sa så.
Okej. Bra.
Så, berätta.
Vad hände?
Jag dök med min vän Mike.
- Vi dök. - Det är inte vad som hände.
Jag vet att du drack...
...och tog några piller.
- Inte alls. - Det var sömnmedel.
De hittade dig i garaget med motorn påslagen.
Jag skulle inte göra så.
- Kolmonoxidförgiftning. - Jag skulle inte göra så!
Har du självmedicinerat?
När ambulanspersonalen kom var du medvetslös.
- Nej... - Du borde nog stanna här.
Vila dig.
Jag kan inte stanna här.
I morse frågade du upprepade gånger: "När tar det slut?"
Vad betyder det?
Att jag inte kan stanna här.
Varför inte?
För poliserna där ute tror inte på mig.
De tror inte på nåt jag säger.
Vilka poliser?
Kom med.
Nej, du måste stanna i sängen.
John, du måste vila dig.
Var är de?
- De var där. - Du har varit med om mycket.
- Vart tog de vägen? - Du måste ta det lugnt.
Tjena, kompis.
Mamma ska hjälpa Kevin. Hon bad mig hämta dig.
Vart tog läkaren vägen?
Är du okej, brorsan?
Ta det lugnt.
Lugna ner dig.
Lugna ner dig, lillebror.
Kom. Jag ska köra hem dig.
Nåt är fel.
Det har du jävligt rätt i.
Du försökte ta livet av dig. Det är klart att nåt är fel.
Det gjorde jag inte.
Jag tänker inte låtsas...
Ingen av oss tänker låtsas att det bara var en olycka.
- Det var en olycka. - Det var ingen olycka.
- Det var en olycka. - Det var det inte.
Det var ett rop på hjälp.
Jag hajar.
Det brukar vara du som svarar på såna rop,
men får du inte lov att ropa på hjälp själv?
- Du ska inte vara här. - Fan ta dig. Det ska jag visst.
Allt går bra, John. Jag har ett jobb.
Mamma mår bra. Mitt förhållande till min son är bra.
Jag behöver inte låna pengar av dig mer.
Vad mer vill du ha av mig?
Varför är vi här?
- Var? - Här.
- Gästgiveriet? - Varför körde du mig hit?
Det är hemma.
Vem bor här nu?
Allvarligt? Mamma.
Lever mamma?
Mamma väntar på dig därinne. Det gör allihopa.
- De behöver din hjälp. - Vad menar du? Vad hände?
Gå in så får du se.
Ska du följa med?
Jag måste jobba.
Jobba?
- Vad för arbete kan du sköta? - Arbete.
Det är jämt din ursäkt. Jag måste jobba. Gå in nu, de behöver dig.
Du måste gå.
Det är så hemskt.
- Var är mamma? - Jag visste inte vart jag skulle gå.
De kom hit i morse och drog upp Kevin ur sängen.
Han var inte ens påklädd.
De satte honom i handbojor.
Du måste känna nån som kan hjälpa honom.
- Han var oskyldig. - Fan ta dig!
Han är så rädd.
Har du nån jävla aning om hur många gånger jag har hjälpt honom?
Han är din lillebror.
Jag sa fan åt honom att inte hålla på med Gilbert.
- Jag visste att du kunde hjälpa. - Jag vägrar.
- Tack. - Jag kan inte.
Jag vet inte vad vi hade gjort utan dig, raring.
Jag måste gå.
Tack, John.
Tack för att du hjälper Kevin. Han älskar dig så mycket.
Dra åt helvete. Jag måste jobba.
Vad gör du?
Kollar bara.
Kollar vad?
Att allting fungerar.
Säkerheten först.
Allt är okej, Joe.
Skit kommer alltid att hända. Du kan inte förhindra det.
Du har ingen jävla aning vad du pratar om.
Kanske inte.
Men det har inte du heller.
Jag vill att du försvinner.
- Du, eller pappa? - Nej.
Nej. Mitt beslut.
Talade du med honom? Sa du att jag ville stanna?
Försökte du övertala honom?
Livets hemlighet?
Att veta när man ska ge sig av.
Kom hit ett tag.
Oroa dig inte.
Jag ska bevara din hemlighet.
Jag ska inte berätta vad du sa.
Jag sa ingenting.
Jag la mapparna du ville ha på ditt bord.
Kanske...
Fredag?
Hämta mig kl. 18.00.
Det låter bra.
På din dödsdag kommer du säkert hit och städar på ditt skrivbord.
Ett så enkelt koncept.
Vad då?
Ändå vägrade folk att använda dem i åratal.
- Vad pratar du om? - Bilbälten.
Om man sitter i en bil...
...och bilen färdas i 105 km/h, då känner man inte det.
Det känns som att man sitter framför tv: n. Tills bilen träffar nåt.
Då inser man...
...att man färdades i 105 km/h.
Man blir fort varse om fysikens lagar
när ens huvud går igenom vindrutan.
Bilbälten.
Grejen är...
...att du har kört i 160 km/h ända sen Danny dog.
Sen blev Marco mördad.
Utredningen om O'Bannon.
Rättegången, och pang!
Plötsligt är det över.
Inget bilbälte. Du kastas ut genom fönstret.
Ska du inte säga precis vad det är du tänker?
Jag tycker inte om att använda orden.
Traumatisk stress.
Men å andra sidan,
det kan de säga om oss alla när som helst.
Sånt är jobbet.
Det enda du behövde...
Du behövde ett bilbälte.
Du behöver ta ledigt.
Det behöver jag definitivt inte göra.
Jag måste jobba extra hårt.
Och det jag gör bäst är att vara en jävla snut.
Oavsett vilket...
...så är du tvungen.
Stick härifrån nu.
Jag behåller din bricka och pistol.
Vad letade du efter bland pappren?
Jag försökte...
- Jag försökte bara hinna ikapp. - Fallet O'Bannon?
Vad skrev de om honom?
Inte mycket.
Det är över.
I stort sett bortglömt nu.
Jag hörde att din bror hamnat i knipa.
Den jävla skitstöveln...
Du har fått handskas med det i hela ditt liv.
Men det vet du redan.
Har du syskon?
Enda barnet.
Jag ville ha en bror.
Du har tur.
Helen.
Vill du beställa nåt?
Vill du ha det vanliga?
Visst.
Väntar du på nån?
- Ja, han kommer. - Du har suttit här ett tag.
Han kommer.
Du väntar alltid på honom.
Han kommer.
Kom igen, Danny. Gör inte såhär, för helvete.
Vad gör du här?
Ska du verkligen ta hem Danny?
Varför?
Det är som att ta hem en jävla tidsbomb.
Han är ett biologiskt vapen.
Varför gör du så?
Varför uppmuntrar du honom ens? Meg och Kevin gör inte det.
Varför vill du att han ska dyka upp?
Vad är det som inte är över?
Jag önskar att du visste.
Ha kul, och använd benen!
Kom igen!
- Dra! - Kom igen!
Kämpa!
Ska du knyta det runt ryggen?
Du missade det.
Meg tog ditt lag.
Jag är ledsen.
Det är bara en larvig lek.
Nej, jag menar Danny.
Han kom inte. Jag är ledsen.
Det gör inget.
Jag mår bra.
Jag lovar.
Vem valde de där lagen?
- Vem valde dem? - Din lilla råtta.
Din lille odåga! Vart tog du vägen?
Jag var på väg hit.
Ska du bara stå här när din syster blir spöad?
Kom igen.
Han gör såhär varenda jävla gång.
Jag sa ju det.
Det är som att ta hem en tidsinställd bomb.
Lova att du inte berättar för de andra.
Du, mitt älskade barn.
En mor och hennes förstfödde har starkast band.
Jag vet att du också känner det.
- Vad vill du att jag ska göra? - Du behöver inte göra nåt alls.
Jag vill bara visa dig vad som blir ditt en dag.
Det här är lagfarten för egendomen.
De nya stugorna ingår.
Har du gjort klart läxorna?
Ska vi bygga fler stugor?
Du har läxor att göra. Fokusera på dem.
Är du klar redan?
Gå då och duka för middagen.
Och där kan du bo med din fru och dina barn om du vill.
JANES RUM
Mamma?
Vad gör du här?
Hej på dig med.
Vad händer?
Vad menar du? Jag lagar mat åt alla i kväll.
Du ska inte vara här.
- Vad menar du? - Du ska inte vara här.
Det sa du precis.
Du vet väl att rättegången är över?
Allt kommer att bli vanligt igen. Du kan le igen.
Har du klippt håret? Det är väldigt snyggt.
Jag kommer till middagen.
Kan du räcka mig brödet?
Det ser fantastiskt ut.
Hur smakar det?
Jättegott.
Underbart.
Utsökt.
Är hon alltid ute så sent?
Hon kommer inte hem.
Hon sms: ade.
Till mig med.
Hon kommer inte hem.
Så länge du är här.
Var ska hon sova?
Jag frågade inte.
På ett motell.
Du har nog rätt. Vi borde kanske ses.
Varför?
Det är som du sa.
Vi kanske kan hjälpa varann.
Men min familj får inte skadas.
Din familj?
Vilken familj?
Du kan inte ens bo i ditt eget hus.
Danny.
Lova mig...
...att min familj inte skadas.
Du väntar i din bil...
...på att nån ska döda mig.
Du hoppas att han gör det.
Men jag då?
Är inte jag din familj?
Jag vill ses i morgon.
Det är nåt jag vill berätta.
Det är ingen bra idé.
Det är ingen bra idé alls.
Men om du vill det så.
Minns du viken vi brukade åka till?
När vi gick i high school?
Efter en hård kväll.
- Och vi tittade på soluppgången. - Jag minns.
Du gav mig min första cigarett.
Ja, vi ses där.
Vi kan se på soluppgången ihop.
Soluppgången. Det låter jättebra.
- John. - När tar det slut?
När tar det slut, John?
När tar det slut?
Vad?
När tar det slut?
Det har uppenbarligen pågått en del saker i familjen.
Det vore bra om vi kunde prata.
Vill du börja?
Inte?
Jag börjar.
Du visade stake i dag.
Det är logiskt att du gör dig av med mig.
På alla sätt och vis. Men...
...du klarar inte av det.
Eller, om du klarar det...
...så kan du inte leva med dig själv.
För du är svag.
Svag.
Du verkar stark.
Men...
...en bricka och en uniform?
Det är bara en förklädnad och ett uppträdande.
Vad pågår under ytan?
Det är vad jag vill veta.
Bakom fasaden.
Vad är det som skrämmer dig så?
- Jag är inte rädd. - Varför är vi kvar här då?
Varför är jag kvar här?
Vi ses på stranden.
Dit kan jag inte gå.
Jag går inte till stranden.
Jo, det ska du.
Jag kan inte göra det.
Det kommer du att göra.
John, är det du?
Jag ger mig av.
Chelsea?
Ja, det är jag.
John, är du okej?
- Mår han okej? - Vad menar du?
Är Eric okej?
Var är du?
På begravningsbyrån.
Jag kommer över.
Det är nog ingen bra idé.
Nej, jag kommer dit nu...
Det vill jag inte.
Lyssna. Stanna bara där.
Jag måste fråga dig nåt. Snälla.
Jag är ledsen.
Det är för sent nu.
- Om jag kunde göra om det... - Så fungerar det väl inte?
Man får inte den chansen.
Du sa vad du sa i rätten.
Jag hade inget val.
Du var tvungen att skydda Kevin.
- Det vet vi allihop. - Det är inte ditt fel.
Det var väl det du ville fråga mig? Om vi klandrar dig?
Man kan inte vara nån man inte är.
Det vet vi allihop.
Jag ska flytta.
Det finns inget kvar för mig här.
Jag är ledsen.
Jag lämnar det dåliga bakom mig.
Du borde göra likadant, Nolan. Åk härifrån.
Jag försöker göra det rätta.
Hela tiden.
Jag vet bara inte vad det är som jag måste göra.
Jag vet inte vad det är jag måste göra.
Han var min pappas bästa vän.
Allt hos honom, det...
Allt försvinner. Det är som att han...
...suddas ut.
Men Beth då?
Det är annorlunda med henne.
Hon försökte alltid skydda honom.
Varför?
Hon älskade honom.
Som man gör i en familj.
Villkorslöst.
Varför höll de inte ihop?
De var aldrig ihop på det viset.
Hur träffades de?
Jag vet inte.
Jag frågade aldrig.
Har du några bra minnen av min pappa?
- Det är klart. - Som vad?
Jag trodde väl det.
Jag berättade om när vi simmade.
Berätta igen.
Min pappa...
Han lärde Danny
genom att åka ut på havet och kasta honom överbord.
Han trodde att han skulle simma.
Och det gjorde han.
När det var min tur...
Danny hoppade i och ropade: "Kom, det är jättehärligt."
Kom. Jag har dig.
"Jag har dig."
Då var jag inte rädd längre.
Sedan Kevin, du minns det.
Vi kastade bara honom överbord och förväntade oss att han skulle simma.
- Det gjorde vi. - Fast Kevin...
...han sjönk som en sten.
Och sen fick vi åka tillbaka och hämta honom.
Är det verkligen sant?
Vad menar du?
Jag hörde din historia. Jag köper det inte.
Ni bodde nära vattnet.
Ni måste ha simmat sedan ni var jättesmå.
Vad var det som hände?
Det är ingen historia.
- Det är vad som hände. - Jag menar med dig.
Försökte du ta livet av dig?
Och jag vill inte ha en historia.
Berätta sanningen.
Vi gör nåt kul.
Hon kan inte åka utan en vuxen.
Gör det inte!
God morgon.
Minns du mig ifrån i går kväll?
Nej.
Det här är fel.
Det finns inget rätt eller fel. Det är som det är.
LEG. LÄKARE, PSYKIATRI
Vi kan kanske reda ut det här ihop.
Håll dig borta från mig.
- Sätt dig. - Håll dig...
Lyssna nu.
Du måste lära dig att lämna det förflutna därhän.
Jag vet att du är upprörd för att du tror att din far försvinner.
Och jag vet att du är upprörd för att Eric är död.
Men du måste lära dig att släppa det där.
Det borde jag ha sagt till dig i bilen.
När då?
I bilen, på väg hem från Erics vaka.
- Det är vad jag borde ha sagt. - Erics vaka?
Jag har tagit hand om Sally.
Vad är det med mamma?
Mår du bra? Är det nåt fel med dig?
Hon är på sjukhuset.
Ta ett djupt andetag.
Du måste ta itu med en del svåra frågor.
Här är din mors återupplivningsvägran.
Vad?
Vet du vad det är?
Hur mår min mamma?
Hon tog några piller.
Det är fullt förståeligt med tanke på vad hon varit med om,
- vad ni allihop har varit med om. - Vänta lite. Hur mår hon?
Jag är hennes medicinska ombud.
Det är du inte. Det är problemet.
Mrs Rayburn registrerade ett nytt medicinskt ombud.
Vi undrar om han är myndig.
Det tar jag hand om.
Mamma.
Det är jag, John.
Jag vet inte vad som hände, men allt kommer att bli bra.
Vi ska ta oss igenom det här.
Hon är inte rätt svar.
- Vad pratar du om? - Det här är inte rätt.
Du ödslar bort tid.
Jag vill tala med dig där ute.
- Vad vill du? Varför är du här? - Vad tror du...
- Tror du att det här är kul för mig? - Vad fan vill du?
Precis, lillebror. Bara du vet svaret på det.
Fundera på det.
Sedan vi var små...
Den dagen.
På stranden.
Pappa som spöade skiten ur mig.
Sarah är död. Mamma är borta.
Meg och Kevin gömmer sig i huset.
Du var den ende som också var där.
Och du kände vartenda slag, inte sant?
Du är inte verklig och jag tror inte på spöken.
Jag är inget spöke. Jag bor härinne.
Frågan är... varför behöver du mig här?
Varför behöver du mig här?
Jag vet inte.
Jag sa ju att du inte klarade av det.
Vad fan skulle jag göra?
Jag var bara ett barn. Jag kunde inget göra!
Han var för stark. Jag kunde inget göra.
Det klandrar jag dig inte för. Du var bara ett barn.
Vad kunde du göra? Du var ett barn. Jag klandrar dig inte för det.
Du sa precis att du inte klandrar mig.
- Jag klandrar inte dig. - Jag förstår inte.
Jag klandrar inte dig för det.
Men ända sedan dess, vad tror du att du har gjort?
Vad tror du att du har försökt göra?
Du har försökt skydda mig.
Du har försökt att laga mig, va?
Du har försökt att hålla mig svag genom att låna mig pengar,
åkt för att hämta mig, kommit med ursäkter för att jag inte dök upp.
Du såg till att jag var en skitstövel.
Det behövde jag inte. Det gjorde inte mig bättre.
Vad behövde jag av dig? Bara en sak.
Vad tror du att det var?
Säg mig det. Vad tror du att jag behövde få höra?
Vad ville jag att du skulle säga?
Jag är ledsen.
Ja, men för mig.
För mig, inte för dig.
Jag är så ledsen.
Jag behöver hjälp!
Lunchen är klar.
Vad?
Vad sa du?
Lunchen är klar.
Sanden känns bra.
Kom. Du måste äta.
Du skrämde mig verkligen.
Du borde veta bättre.
Vad gjorde jag?
Du åkte ut ensam.
Du hade tur. Man ska aldrig dyka ensam.
Diana ringde. Hon var orolig för dig.
Det var vi allihop. Tur att Mike såg vad som hände.
Mike?
Gallagher.
Minns du inte att han räddade dig?
- Läkaren sa att... - Du har rätt.
De sa att du ska vila dig och att minnen kommer tillbaka.
Vi ska inte tvinga fram det.
Nolan tittade förbi under din tupplur.
- Hur länge sov jag? - Kanske en timme.
Han vill tala med dig. Han har några frågor om Danny.
Kom och ät.
Du är inte klar än.
Vi är inte klara.
Undertexter: Tomas Lundholm